-Är vi där snart? -Hur mycket längre är det?
Jag vet inte vart vi ska. Jag kommer inte ihåg.
-Inte jag heller! -Jag är så trött!
-Klubben. Vi ska till klubben. -Just det ja, klubben. Vilken klubb?
-Wendy, du blöder! -Gör jag?
-Herregud, Nigel! -Jag blöder.
-Jag tror att jag kommer... -Fan!
-Önska nånting. Vad önskade du? -Om du säger det så händer det inte.
-Det funkade inte - ni är kvar. -Det är kontorstid.
Vi ville ha 30 ljus, men det är emot brandkårens regler.
-De skulle ha behövt hjälpa till. -Jag klarar det mesta på egen hand.
-Varför låter allt du säger snuskigt? -Jag har väl den effekten på dig.
Vad har hänt? Jag var på en väldigt lovande dejt.
Vi kallades ut till en trafikolycka.
-Trafikolycka? -Tre döda.
-Jag antar att nånting mer hänt? -De dog inte av olyckan.
Kan du skicka hem dem nu? Där jag kommer från firar man inte så mycket.
-Inga födelsedagar? -Vi räknade neråt.
Varje födelsedag kom vi närmare att dömas som myndiga.
När familjens yrke är att stjäla så blir myndighetsåldern viktig.
Öppna den här. Alla har bidragit.
Har ni en present åt mig?
-Den är tung. -Kom igen, öppna den.
-Du är väl inte en sån? -Kom igen, riv!
Direkt från Heckler & Koch. Handgraverad. Vad tycker du?
-Hon är vacker. -Tyskarna vet hur man gör vapen.
Deras raketgevär är fint men det kändes mer som en julgrej.
-Den är perfekt. -Jag kan visa dig hur den fungerar.
En sak till. Den är begagnad. Jag har haft den i flera år.
Men jag kollade och den passar din nya pistol. Grattis.
Ursäkta mig ett ögonblick. Jag ska bara gå på toaletten.
-Ska han verkligen... -Jag tror det.
-Vi borde ha tagit ett foto. -Det kan vi fortfarande.
Det här ska upp på anslagstavlan.
De hade alla tagit droger och vi har fem till fall på samma mottagning.
En är död, två på gränsen.
Och uppemot hundra sjuka ungdomar runt stan.
Blodet ser inte ut som en överdos.
Det är gift. Jag vill ha obduktioner och toxikologitester. Snabba ryck.
Imogen? Be narkotikapolisen att sprida ut det här.
Ett dåligt parti droger har dykt upp på gatan. Fyra döda.
Och låt mig prata med borgmästaren. Säg till att vi har en kris på gång.
Det här är väldigt allvarligt.
Sexton döda, tio i kritiskt läge. 40 till är fortfarande på sjukhus.
-66 offer? -Jag trodde att det kunde bli fler.
-Vad är det? -Det är kokainbaserat.
Några av offren sa att det var det de köpte.
-Vad kan vi göra? -Förra veckan kom en ny leverans.
Den kom från Balkan, via Paris, sen Calais och över kanalen.
En ny leverans är på väg. Vem vet hur många liv som står på spel.
Låter som att vi kan få godkännande för det här.
Jag hoppas att McConnell kan hjälpa oss här i Storbritannien.
De irländska offren vill inte så gärna prata. Han kan hjälpa oss.
Om majoren inte har nånting emot det, så.
Det är en bra idé. Jag vill att du pratar med ditt narkotikateam-
-och ger oss deras information om Calais.
-Vi gör vår egen undersökning. -Ni får full frihet.
-Kan vi börja med en lista på offren? -Självklart. Nåt mer?
-Inte just nu. -Vi ses, McConnell.
Tommy, ta helikoptern till London. Vi andra tar tåget till Calais.
Det låter som en musikal: "Tåget till Calais."
Tommy...
Vänta lite, Louis.
Plötsligt pratar Lennon med dig som om ni är bästa vänner.
-Han kanske har mjuknat. -Är han verkligen den typen?
-Jag kan ta hand om mig själv. -Ta med dig förstärkning.
Jag uppskattar omtanken, men jag är 30 nu. Jag är vuxen.
Hickman vill skydda mig från det onda imperiet. Det brittiska.
-Jag sa att jag klarar mig fint. -Vi ses utanför.
-Vad är det med henne? -Hon bakade våra muffins.
-Din låg kvar i kylen. -Jag inte gillar födelsedagar.
-Du borde be om ursäkt. -För nåt jag inte bad om?
-Ät din muffins bara. -Det skulle vara som att ge upp.
Kommissarien? Två till av ungdomarna dog i morse.
Dags att fixa det här, en gång för alla.
-Fint kontor. -Jag är inte här så ofta.
Inte nån skrivbordspolis? Det har vi gemensamt.
Det skulle vara det enda, då.
Jag har ingenting gemensamt med såna som du.
Patrask. Din familjs droger väller in och dödar arton ungdomar.
-Min familj? -Och du ska hjälpa mig få fast dem.
Min familj är inte inblandade i droger.
Din satans brorsa är i mitt häkte hela tiden, hög som ett hus.
Han kanske var full, men vi langar inte.
Det är lätt att bli langare. Och er husvagnsby är det perfekta stället.
-Polisen vägrar att röra skiten. -Ni måste börja se oss som människor!
Så fan heller. Din brorsa dödade arton britter!
Försök bara, men Colin är inte skyldig.
-Gör du din plikt som polis? -Vad var det du sa..."så fan heller."
Då har vi börjat.
-Jag har aldrig varit här i Calais. -Det är perfekt för smuggling.
Det är alltid nån som ska korsa kanalen.
-God morgon, Thierry. -Major Daniel. Länge sen.
Ja. Detta är Hickman, från mitt team i Haag.
Och resten av teamet.
-Ett parti droger kom från Calais. -De smugglar längre österut nu.
En leverans med dåligt knark nådde London. Många dog.
Brittisk polis tror att den kom från Calais.
De brukar veta bättre. Calais har sett mycket smuggling, men inte nu.
Vi har haft järnkoll i ett halvår. Här finns fler poliser än civila.
Ni tankade ett par kilometer härifrån. 60 och 50 liter, eller hur?
Vi har koll på allt som passerar genom Calais.
-Hur kunde de ha så fel? -Ert kokain kom från Nordirland.
Och sen ner genom stadsdelarna i norra London.
RESANDEFOLK-LÄGER NORRA LONDON
Vill du ha hjälp?
-Med att vika tvätt? -Visst.
-Gör män det där du kommer från? -Jag kommer härifrån.
-Nej, det gör du inte. Inte längre. -Sånt förändras inte.
Födelseplats och ursprung är inte samma sak, sa pappa i bröllopstalet.
Pratade han om mig på ditt bröllop?
Det gjorde många. Sen erbjöd han sin gåva som ett pris på ditt huvud.
-Som bröllopsgåva? Hur kändes det? -Det var min idé.
-Är min bror här? -Om han var här skulle han döda dig.
-Då skulle du äntligen få din gåva. -På flera sätt.
Inga prispengar i dag.
Brittiska säkerhetstjänsten brukar inte ha så här fel.
-Om det inte är med flit. -Vad menar du?
-Lennon ledde narkotikapolisen. -Ja?
Han har mycket otalt med trupperna. De flesta av deras killar är kvar.
-Han sa till dem vad de skulle säga. -Och ljuga för oss?
-Varför då? -Så att Tommy är ensam.
Vad fan är det här nu?
-Håll händerna synliga. -Jag är kriminalpolis. Sug min kuk.
-Lägg ifrån dig vapnet. -Vad är det här?
Att sträva emot vore en olycklig missräkning.
Om jag måste avväpna dig så blir det inte trevligt.
Det här är en present. Se till att inte repa den.
Du är gripen för hindrande av polisutredning.
Vi filmade dig när du varnade din familj.
-Jag ville ta reda på var Colin var. -Som jag sa, hindrande.
Det är helt jävla löjligt.
Jag bad om din hjälp med arton dödsfall.
Du vägrade och varnade din bror.
-Nej. Jag ville bara vara helt säker. -Så du tror att det kan vara sant?
Dra åt helvete.
Du ska få sitta här och tänka.
Ska du låsa in mig? Jag kan sitta här ända till jul.
Receptionisten säger att Tommy inte är där. Men hans telefon är där.
-De ljuger igen. -Nu åker vi. Du kör.
Så hur mår vi här inne, då?
Jag får tusen pund för varje minut av det här. 120 000 hittills.
-Från vem ska du få pengarna? -Scotland Yard.
Lycka till. Så du ville vara säker på att din bror inte var inblandad.
-För att bekräfta att jag hade rätt. -Du kan fråga honom.
-Din bror har en fråga till dig. -Säg till honom att dra åt helvete.
Var nu snälla.
Har du haft en bra dag, din förrädare?
-Dorn? -Jag ska precis ordna godkännandet.
Det är inte därför jag ringer. Du känner väl Lennon väl?
Det gör jag. Professionellt och personligen.
Litar du på honom?
-Ja. Hur så? Vad har hänt? -Jag vill att du möter oss i London.
De här jävlarna är inte dina vänner längre.
Jag sa aldrig att de var vänner. Hur länge har du varit här?
-Inte länge nog för att bli rädd. -Hur länge?
-Sen i morse, kl. 8 kanske. -Gud... Vet Rose?
-Nej. De tog mig på pubben. -Vid 8? Vilken kille du är.
Jag skiter i vad du tycker. Nu ska vi snacka.
-Kan du fortfarande "The Cant"? -Resandefolkets hemliga språk.
Nästan inga andra förstår det. Nästan.
Kom igen, killen. Säg nu det jag vill höra.
Håll käft! Tror du inte den här jäveln kan hitta nån som översätter?
Vem skulle översätta?
Och det förblir du.
Han frågade hur mycket vi vet. Det räcker inte som bevis.
-Så vad gör vi nu? -Nu börjar tredje ronden.
-Vi anländer om tio minuter. -Inga av offren är irländska.
-Det var ju därför de behövde Tommy. -Vi visste redan att Lennon ljög.
900 000 irländare bor i London. 12 % av stadens befolkning.
Hur kan drogen helt ha missat en specifik grupp på 12 %?
Genom att man är selektiv i vem man erbjuder drogen.
Några vittnen pratade om irländska langare.
Thierry sa att drogerna kom från norra London.
-Det bor mycket resandefolk där. -Tommys familj kanske är inblandad.
De andra kanske borde åka till deras läger.
Men var försiktiga. Det är komplicerat för utomstående.
Om man ska tro på Tommy är det det minsta man kan säga.
Det är okej, George.
-Griper du nånsin nån icke-irländsk? -Det brukar inte behövas.
Försöker du skrämma mig? Jag har slagits med dem sen jag var liten.
Jag har en bättre idé. - Handfängsel.
-Major Daniel. Var är Lennon? -Han är inte här.
-Frågan var: "Var är han." -Louis, här är jag.
Jag är Dorn, chefsåklagare på ICC.
Jag föreslår att du lyfter på den lur som kan nå honom snabbast-
-innan han gör nånting som förstör hans karriär, och förmodligen din.
Det kan vara smart att lyssna.
ICC? Säg till dem att jag är där snart.
Om man ändå var en fluga på den väggen.
Samma här.
-Ni känner visst varandra. -Är han häktad för nånting?
Är inte frågan om du kan vinna över honom eller inte?
Försvara dig.
Det ska vara rättvist. Försvara dig.
Jag tänker inte slåss mot dig, pappa.
Mitt beteende kan framstå som underligt.
Det är fegt. Du skickar i väg oss för att få tag på Tommy?
-Sir, de vill undersöka lägret. -Låt dem undersöka.
Ni förstår inte de här människorna. Jag kan knappt kalla dem människor.
Pikeys, Pavee, Tinkers, Resandefolk... Djur!
Sluta!
-Miles, sluta. Kan ni gå ut en stund? -Det vore bättre om vi hade Tommy.
Vi spårade hans telefon. Han har varit här i tre timmar.
Han är på en liten återförening.
-Du är en skam, trots min uppfostran. -Du uppfostrade mig till den jag är.
Vi var alltid tillsammans. Allt jag vet kommer från dig!
Din mammas inflytande! Hon önskar att världen vore annorlunda.
-Det kallas optimism. -Du är precis som hon.
Jag är som du! Lägg skulden på dig själv om du måste.
Ja, men kom igen då!
Jag har känt dig i tjugo år, men jag känner inte igen dig.
-Får jag förklara. -Nej.
Inget som börjar "de är knappt människor" är värt att lyssna på.
"Djur"? I hela mitt liv har jag kämpat mot såna idéer.
Det är inte ett långt steg från ett sånt tänkande-
-till gaskammare och massavrättningar.
Vad kallar du nån som mördar arton människor?
Soldater? Fiender? Galningar? Jag kallar dem fortfarande människor.
-Säger du att detta är medvetet? -Jag säger att det är terrorism.
Varför det här? Bli en satans polis?
-Sean. -Nämn inte min sons namn.
Han var inte bara din son. Han var min bror. När han dog...
De här satans brittiska poliserna dödade honom. Dina vänner!
Jag var där!
Kommer du ihåg? Jag såg det, jag höll om honom!
Var var du? I fängelse - igen.
Vi har inte pratat om det, men vi vet båda två vad som hände.
Du fick honom att bryta sig in i en snuts hus för att du var arg.
En snuts hus, pappa. Vad trodde du skulle hända?
50 killar kommer till lägret och vill allihop ge sig på oss.
De välter husvagnar och Sean...
Sean är hög på adrenalin-
-stoltheten i taket, tror att han är oövervinnlig.
Så hämtar han en pistol och skjuter på dem.
Ska han ta 50 människor med en pistol?
Så jag ber honom att lägga ifrån sig den.
-Att komma ut och ge upp. -Han skulle ha stannat där inne.
Vi gick ut och han rörde sig för snabbt. De blev rädda.
Och en av poliserna sköt och dödade honom.
Det slutade så som det bara kunde sluta.
Känns det bättre för det?
Jag gjorde det som du skulle ha gjort.
Jag hittade den där polisen, och hans fru och barn-
-i ett dassigt litet hus, som vårt fast utan hjul.
-Varför dödade du inte honom? -Hans fru och barn var där!
-Strax efter begick han självmord. -Bra.
Ingen vann. Det förstörde hans liv, men det förstörde vårt också.
Det måste gå att leva annorlunda.
Det lärde jag mig också från dig. Du sa alltid:
"Om ingen annan gör det, gör det själv."
Jag trodde att en av oss i deras värld kunde förändra nånting.
-Så jag förlorade två söner. -Det räddade kanske dina barnbarn.
Drogerna kom från deras läger och de förgiftade medvetet engelsmän.
-Det vet du? -Ja. Och inget händer i lägret...
...utan att deras ledare Michael Patrick McConnell känner till det.
Kommissarien vill prata med dig.
Tommy...
-Jag hatar dig inte. -Vi ses, pappa.
-Vad gjorde de med dig? -Inget. Jag tränade lite bara.
-Är allt okej? -Så här går det på våra släktträffar.
-Okej. -Öppna.
-Säkerhetskameror, vittnen... -Så varför behövde du McConnell?
-För att få ett erkännande. -Pratar inte vittnena?
Det skulle betyda döden. Tommy är redan död i deras ögon.
Vad är Tommy?
Jag behöver ett rum och allt ditt bevismaterial.
Jag tänker hantera det här på rätt sätt och lita på McConnell.
-Kom drogerna definitivt härifrån? -Ja. Även om vi först trodde Calais.
-Hur många in- och utgångar? -Bara en väg, som går rakt igenom.
"Tinkers" är bra på att skydda sig. Resandefolket. De där nere.
-Avskum. -De är inte avskum allihop.
-Vakter? -Förmodligen.
-Jag ska meddela att vi är här. -Vi håller ett öga på dem.
Lycka till. De smiter in och ut ur lägret som Houdini.
Jag kan knappt tro det. Att Tommy bodde här.
-Gjorde han? -Nästan hela livet.
Är de? Nej, allt är under kontroll här.
Låt dem vara. Dra er tillbaka och sätt upp vakter.
Låt det inte gå för långt innan de andra kommer dit.
-Terrorism? -Drogerna förgiftades medvetet...
-...för att döda engelsmän. -Det är bara utblandat med nånting.
Vi hittade också nånting, Tommy. Inga av offren är irländska.
Nån var väldigt selektiv.
Vi har videoinspelningar som visar att drogerna kom...
-Från ett resandefolks läger. -Det är tydligen din familjs.
-Vi äger det inte. -Men ni styr väl över det? Tommy...
Kriminalpolis McConnell.
-Vi vet att du inte är som dem. -Sist så sa du det motsatta.
Jag ville påminna dig om hur de är. De du flydde från.
De tänker döda många fler den här gången. Och...
Jag var rädd att du inte skulle tro mig annars.
-Jag åker till lägret. -Vi åker tillsammans.
-Det finns några jag måste träffa. -Jag kan inte låta dig åka ensam.
Vi åker med, men håller oss undan när du behöver det.
Okej.
Tommy?
Får jag prata med dig?
-Jag väntar i bilen. -Nej. Stanna här.
Vad vill du?
-De har gripit Colin. -Jag vet.
Du måste hjälpa honom. Vad kommer det att bli av honom?
Du sa att han ville döda mig för att ta emot belöningen.
Måste jag tigga och be? Tommy, snälla.
Jag gör vad som helst. Jag kan inte ta hand om barnen själv.
Jag menar det, Tommy. Vad som helst.
-Sluta. Du har mer värdighet än så. -Har jag?
-Det hade du förut. När du var... -När jag var din?
Om inte du har nån värdighet så har jag det.
Åk hem, Rosie. Jag är trött på att hjälpa er. Er allihop.
Nu åker vi.
-Han borde vara tillbaka nu. -Jag ska se vad som hänt.
Stanna där.
-Du gör ett stort misstag. -Sitt.
Vi är från Internationella brottmålsdomstolen.
-Sitt ner. -Du har inte gjort nån illa än.
-Varför är ni här i så fall? -Tänk efter lite nu.
Sitt ner.
Okej, okej.
Ni har förstört allt genom att dyka upp här.
-Hur mycket vet du om IRA? -En hel del.
-Tror du att det här var IRA? -Nej, men där börjar det för mig.
Vi ska få ut resten på gatan. Nu gör vi färdigt jobbet.
Har du fört hit gisslan? Det här är inte vad vi kom överens om.
Och så drogerna. Vårt nätverk skulle bara hjälpa er att resa omkring.
-Vi kom inte överens med dig. -Min man och min son berättar allt.
Det skiter jag i.
1987 exploderade två bomber under samma minut i ett shoppingområde.
Utanför en skoaffär och utanför en postorderfirma.
Bomberna låg i soptunnor av järn som skapade en stor mängd splitter.
Den första drev de överlevande rakt mot den andra. Hur kan man göra så?
Min fru dog i den andra explosionen.
Våra tvillingar dog senare. Jag fick inte hålla om dem en sista gång.
Vi kunde inte hitta bombmännen. De försvann.
Resandefolkets nätverk lät dem ta sig in och ut ur London.
De här "Pavee"-jävlarna hjälpte männen som låg bakom attacken.
IRA är bara ett annat jäkla parti nu.
Vi kan inte arrestera dem, även om det var dem. Men resandefolket...
De är fortfarande lovligt byte.
Och det är hög tid att nån straffas.
Vi firade just McConnells trettioårsdag.
-Han var tre år gammal 1987. -Som dina tvillingar.
Han blev åtminstone 30.
Nästa leverans av förgiftade droger är i lägret.
-Vi bör göra en stor razzia. -Det finns oskyldiga där inne.
-Det är fullt av brottslingar. -Låt mig gå in och tala med dem.
-Är det inte därför jag är här? -Alla enheter, var beredda.
Tommy, du behöver inte bli inblandad i allt det här.
Då kommer allt jag har gjort att vara för intet. Jag måste göra det här.
Vi skulle bara hjälpa er att gömma er...
-...inte att göra folk illa! -Du fick betalt!
Vi befattar oss inte med droger. Varför gör du det här, Aiden?
-För Belfast. För Dublin! -Du bodde aldrig där!
Så länge det finns irländare under brittiskt styre fortsätter kampen.
Det dog min pappa för. Snart förstår britterna att vi är i krig igen.
Du vill starta krig igen? Du är vansinnig.
-En dag kallar man mig hjälte. -Aiden, du vet inte hur det var.
All död och alla tårar.
Ingen kommer att kalla dig hjälte för det här.
Polisen kommer. De är många. Gå nu och lämna oss i fred.
Jag kan visa vägen, men du måste glömma allt det här.
Nej! Barnen kommer att hamna i vägen.
Det finns en tunnel under husvagnen, gömd under golvet.
Anne, visa dem. Skynda er! Det är er enda chans.
Spring!
Skjut inte! Här finns bara kvinnor och barn!
-Berätta att de har stuckit! -Sänk era vapen!
Sänk era vapen! Männen ni letar efter är inte här.
Jag är polis från ICC och jag ber er att dra er tillbaka.
Jag lägger ner mitt vapen.
Den förste ni skjuter blir en av era egna.
Jag ber er... Sänk era vapen och dra er tillbaka.
-De har stuckit? Langarna? -Ja, allihop.
Era terrorister är i ett hus i närheten.
Det är ett av våra gömställen. Skicka en enhet till den här adressen.
-Hur lyckas de med det här? -Jag ska visa dig.
-Vi fick både dem och drogerna. -Bra.
-Du var modig, Tommy. -Jag får ofta höra det.
Vi väntar på dig.
-Du var en hjälte, mamma. -Inte lika mycket som du.
-Jag visade Scotland Yard tunnlarna. -Ja.
-Folk kommer att hata dig för det. -Mer än de redan hatar mig?
Men du kan åtminstone förklara för pappa och Colin.
Mamma?
Det är nåt jag vill att du ska göra.
Jag kan ge dig bevis att din pappa och Colin var i Wales...
-...när allt det här hände. -Vill du att jag ska ange dem?
De är anklagade för medhjälp till arton mord.
De blir inlåsta resten av livet.
-Jag har aldrig angett familjen. -Det är inte bara morden.
De anklagas för att ha langat dödliga droger.
Vår familj skulle aldrig langa. Så långt går vi inte.
Det är viktigt för familjen nu, särskilt för framtida generationer.
Då kan jag aldrig komma tillbaka.
Vi har redan lärt oss att leva utan dig, Tommy.
Låt dem inte ta din pappa och Colin från oss för alltid också.
Tack.
-Jag visste att de hade tunnlar. -Men du hade aldrig hittat dem själv.
McConnell hade inget val.
Han behövde inte visa er dem. Han gjorde det som en fredsgest...
-...trots allt det du gjorde. -Jag gjorde mitt jobb.
Känns det bättre nu? Är smärtan borta?
-Ursäkta? -Nej. Den försvinner aldrig.
Det sker bara genom förlåtande.
-Jag kan aldrig förlåta de djävlarna. -Inte dem. Du, dig själv.
Du måste förlåta dig själv. Det är så det börjar. Tro mig.
-Ja? -Lennon, får jag tala med dig.
Om vad?
Min pappa och bror var inblandade i brottslig verksamhet. I Wales.
Godnatt, Tommy.
-Jag är skyldig dig en ursäkt. -En ursäkt?
Jag visste hur illa Lennon tyckte om dig. Han berättade.
På sitt kontor. Jag borde ha berättat för dig.
Du borde ha berättat. Inte säker på om jag hade lyssnat.
Du hade inte lyssnat.
-Men jag är skyldig dig en ursäkt. -För vad?
Min familj. Jag svor att de inte kunde vara inblandade-
-och så var de mitt i alltihop.
När jag var en ung polis, fortfarande i uniform-
-var min bror den värste langaren i området där jag jobbade.
-Allvarligt? -Mamma fick inte höra om det.
Vi låtsades allihop att hon inte visste, men det gjorde hon absolut.
Familjen är som ett ok runt halsen men det påverkar inte vem man är.
Inte för dem som verkligen känner en.
-Var är han nu? -Vem då, min bror?
Nykter i tjugo år. Har hand om Anonyma Narkomaner i Queens.
-Så det finns hopp för min familj? -Nej, de är ett hopplöst fall.
Men du kan sluta att be om ursäkt för dem.
De är inte din börda. Ses vi i morgon?
-Ingen annan vill ha mig. -Välkommen till klubben.